Predaj se već jedanput.
Ja sam nepobjediv.
Tik-tak, tik-tak, tik-tak. -Čekaj.
Šah.
I mat.
Znao sam da to možeš. Dobar posao.
Dođi, tata!
Hajde!
Imam je!
Imam je, hajde! Ne možeš je uhvatiti!
Tata, dodaj mi loptu. -Spreman?
Čekaj.
Nikad nemoj biti kao tvoj tata.
Uhvati je!
Što ti gledaš, Hank?
Vidiš kako nas gleda? Mladi Hank Lumber, pionir domovine.
Vjeruj u to i vjerovat ćeš u sve. -Moj učitelj kaže da je heroj.
Vidiš što zapravo čuva?
Mladi Hank je skrivao plijen,
sve blago koje možeš zamisliti.
U podnožju kipa nalazi se ogromna spilja puna Hankovog zlata.
Stvarno? -Možda mladi Hank nikad nije postojao. -Tako je.
Unutra je skitnica oštećenog lica koja čuva to blago.
Zove se Pickaxe. Kažu da tumara unutar ograde noću
i šapće pticama.
Tko zna što je istina.
Nikome nemoj slijepo vjerovati.
Peter?
Fitz, Peter Michael Fitz?
Prijatelji me zovu Peter.
Tata? -Djata.
Što se događa? -Ne znam.
Sad? -Da.
Mogu li se pozdraviti? -Naravno.
Nekoliko minuta neće učiniti razliku.
Djata, ovi muškarci mi žele postaviti neka pitanja.
Ova gospoda su radni kolege, zar ne?
Trebaju ga zbog njegove stručnosti.
Zbog toga me neće biti neko vrijeme.
Ali obećavam da ću pisati. -Mogu li ja poći?
Ne, Djata, ne ide to tako. Usto, ne bi ti se tamo svidjelo.
Obećavaš da ćeš biti dobar i da ćeš se brinuti za mamu? -Da.
Ti si sad glava kuće. Dobro? -Ali...
Idemo. -U redu je. -Ne želimo da zakasniš.
I u pravu ste, doista trebamo stručnost vašeg muža.
Idemo.
Ostani jak, u redu? -Dobro.
Ne idi, tata!
U redu je, u redu je.
U redu je, bit će dobro. -Vidimo se uskoro.
Uskoro ćemo ga vidjeti. -Da.
Kao što znate, sutra je veliki dan.
Očekujemo da budete točni, naočiti i da se lijepo ponašate.
Kadeti juniorske obrambene lige, zapamtite ponijeti uniforme i puške
u 10 sati. Učinite nas ponosnima, školo broj 3.
Vi ste sjeme sutrašnje žetve.
Lijeva, desna, lijeva, desna, lijeva, desna, lijeva, desna.
Lijeva, desna, lijeva, desna. -Pozor! -Gospodine.
I stoj!
Hajde.
Brže.
Kako ćemo to napraviti? Očekuje da napravimo barjak do sutra?
To je teško. -Reći ću tati da mi pomogne. -Moj tata će mi dati boju.
Bit će super. A ti, Djata?
Ne znam, smislit ću nešto.
Idemo igrati nogomet. -Da, idemo.
Znate što? Doći ću kasnije. -Stvarno? -Da.
U redu. Idemo.
Idemo, dečki!
Hej, luzeri!
Ovdje! -Udari je! -Da vidim što znaš.
Bok, gđo Setterman.
Sutra u 12 sati građani u svakom kutku naše zemlje slavit će
30. godišnjicu naše velike nezavisnosti.
Bok. -Živjela domovina. -Stiglo je pismo od tvog tate.
Je li netko zatamnio ovo? -Da, ponekad to rade.
U redu je.
Nastavi.
Vidimo se uskoro. -Da.
Samo moramo biti strpljivi. -Apsolutno si u pravu.
Ne mogu to obaviti bez njega.
Je li fino? -Da.
Moram na posao. Bit ćeš dobro? -Da.
U redu.
Laku noć, mama. -Laku noć.
Koliko ti puta moram reći? To je smetlište, čitaj znak.
Misliš da bi stavili znak na kojem piše blago? Briga me što ti misliš.
Moj tata kaže da tamo ima zlata. -Nema ga već neko vrijeme.
Tvog tate. Dobro je, nije bolestan, zar ne?
Ponekad pričaš gluposti, Shabby.
Znam da je duboko u šumi zakopano blago mladog Hanka
i nemoguće je ući zato što ga čuva skitnica ružnog lica.
Bježite ili će vas moj pas raspoloviti!
Pickaxe, Pickaxe! Rekao sam ti, rekao sam ti!
Moj tata je rekao da loše utječeš na mene. -Mo'š se kladit!
Savršeno.
Dobro. Dobro. Podigni ga, sinko.
Zar ne možeš bolje od toga? -Mogu, gospodine.
Ne možemo te čuti. -Mogu, gospodine!
Što je ovo? -Moj zastava, gospodine. Zar nije dobra?
I više je nego dobra. Sviđa mi se.
Profesionalna. Pogledajte ovo. Jednom riječju, briljantno. Zar ne?
Nenadmašno.
Hvala, gospodine.
Vidite, razrede, naporno radimo, sijemo tlo,
i obrađujemo zemlju jer ćemo inače postati malo više od parazita!
Poput ovog malog lopova.
Ti si najniži oblik ološa, Djata Fitz.
Domovina je slavna
Domovina je slobodna
Domovina se široko rasprostire
Od planina do mora
Naše brojne pobjede
Plodovi istine i jedinstva
Naše srce naše je bratstvo
Naša duša je sloboda
LOPOV Domovina je miroljubiva
Domovina je pravedna
Domovina štiti svoje
Od korupcije, pohlepe i požude
Naše časno vodstvo
Štiti snove mladog Hanka Lumbera
Vječno moćna država
Naša veličanstvena domovina
Pažnja!
Lijevo! Lijevo! Gore!
Je li ti mama kod kuće?
Nisi me čuo? Postavio sam ti pitanje. -Da, tušira se.
U redu. Ući ćemo.
Što radite tu?
Molim vas.
I meni je drago što te vidim.
Čini mi se da te danas nisam vidio u gomili. -Uklopila sam se.
Smijem li?
U redu je. Da. -Prolazili smo pa smo pomislili da navratimo i pozdravimo vas.
Da porazgovaramo s malenim. Priča se da je lopov.
Što drugo očekivati. Mama mu je iz obitelji nepoželjnih,
a tata mu je odvratni izdajica i svi znamo što mu se dogodilo.
Ha? Što je ovo?
Još nisi rekla svom djetetu? -Ne tiče vas se.
Sinko,
što misliš gdje ti je otac trenutno? -Otišao je raditi.
Tvoj otac je u zatvorskom logoru
jako, jako daleko
i neće moći izdržati jako dugo.
Djata.
Nemoj se iznenaditi ako iznenada obavljanje jednostavnih stvari,
stvari koje uzimaš zdravo za gotovo, postane nemoguće.
To se događa izdajničkim obiteljima poput tvoje.
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Moraš razumjeti. -Ne, ne.
Pokušavala sam te zaštititi.
Pogledaj me.
Željela sam te zaštititi.
Lagala si.
Da. Jesam.
Rekla si da radi. -Znam.
Rekla si da će se brzo vratiti.
Više nikad ti neću vjerovati ni riječ.
Djata, znaš da ne možeš biti vani poslije policijskog sata.
Dođi u krevet.
Sjećaš se pravila? -Da.
Ne prihvaćaj nikakve darove.
Možeš se igrati sa svime što ti daju, ali moraš to tamo ostaviti.
Ne želim njihove poklone u svojoj kući.
Pitaj ih gdje je tvoj otac.
Dođi.
Jako si narastao. -Da, gospodine.
Zovi me djede.
Jebene mačke, posvuda seru. -Djata, bok.
Vidi tko je narastao.
Odvezane su ti vezice.
Što drugo očekivati od takve majke?
Trebali smo ga dovesti da živi s nama kad smo imali priliku. -Idi se igrati.
Izvoli, Michaele.
Sretno.
Sjedni. Ondje.
Nazdravit ćemo u povodu tvog rođendana.
Evo.
Uzdravlje. Čekaj, čekaj. Reci uzdravlje.
Uzdravlje. -Sretan rođendan.
Imam malo iznenađenje za tebe.
Nešto što ne moraš nositi kući.
Možeš li pogoditi što je to?
Još uvijek igraš nogomet? -Da.
Za juniore? -Počinjem ovog rujna.
Tako brzo! Uzbuđen si? -Da. -Dobro.
I trebaš biti.
Ovo nije vidjelo svjetlo dana 30 godina.
Moraš biti jako oprezan s tim. To nije igračka.
Hoćeš li to popiti do kraja?
Dođi. Idemo.
Hajde.
Nalijevo!
Brzo! Marširaj!
Izvoli. Želiš li vidjeti težinu?
Čekaj malo!
Nikad ne smiješ uperiti oružje u drugog čovjeka,
osim ako ga želiš ubiti, naravno. Sad idemo malo vježbati.
Ne, ne, ne. Obje noge na tlo.
Dobro. Sad naciljaj.
Limeni spremnik.
Opusti ruku, stavi je ispod zgloba.
Zadrži dah.
Naciljaj i pucaj.
Vidiš? Lako kao pero.
Sad postaje ozbiljno.
Napunjen je.
Sad moraš biti jako oprezan. Pucaj samo kad ti ja kažem, dobro?
Naciljaj, zadrži dah.
Vidi, vidi. Neprijatelj.
Upucaj neprijatelja. Vidi, upucaj ga.
Ozbiljan sam. Upucaj neprijatelja.
Hajde.
Ubij je.
Ubij mačku.
Hajde, zadrži dah, povuci okidač.
Ubij je.
Pucaj!
Ne mogu. -Ne boj se.
To je prirodno. Svi smo mi lovci.
Živimo od zemlje.
Na nišanu ti je i pucaj.
Pucaj!
Uspio si!
Nije bilo tako loše. -Dođi.
Zaslužuješ ovo.
Znam da si na početku bio malo uplašen,
ali sad se odlično osjećaš, zar ne? -Da.
Jako sličiš svom ocu. Zar ne?
Jest. Ni on nije u početku bio neki strijelac.
Morao je jako puno vježbati.
Ali ti si prirodno nadaren.
Kažu da je tata u logoru.
Znate li gdje je? Znate li što je učinio?
Mama kaže da sigurno nešto znate. -Prestani, dosta je.
Ne smiješ nas to pitati. Nema smisla pričati o tome.
Vidiš kako ti se baka uzrujala?
Ništa ne možemo učiniti, željeli mi to ili ne.
Imam još nešto za tebe.
Ne brini. To nije poklon.
To je nagrada.
Znaš li što je ovo?
Kad je tvoj otac bio tvojih godina, možda dva mjeseca stariji,
osvojio je ovo u natjecanju u streljaštvu.
Nakon toga stalno ju je nosio.
Nosio ju je kad je polagao vojne ispite.
Nosio ju je kad je postao bojnik.
Bojnik s 25 godina!
Čak je...
Čak ju je nosio kad je išao srati.
Uvijek smo govorili da mu donosi sreću.
Dođi.
Evo.
Pred tobom je velika budućnost. Znaš to, zar ne?
Da, gospodine.
O, ta žena,
žestoka je kao i kad sam je upoznao.
Iznenađenje!
Sretan rođendan.
Kako je bilo? -Bilo je dobro.
Baš lijepo. Jesi li išta saznao? -Ne.
Baš ništa? -Ne baš.
Jesi li pitao? -Da.
I ništa nisu rekli? -Ne.
Baš ništa? -Zašto ih sama ne pitaš? Ti si odrasla.
Znaš da ne mogu. -Zašto? -Komplicirano je.
Što to imaš?
Stavi to na stol.
Rekla sam da to staviš na stol.
To nije poklon nego nagrada! -Prekršio si pravilo.
Mi nismo kao tvoji djed i baka. Nikad nećemo biti kao oni.
Razumiješ? -Ne. -Ja sam ti majka i slušaš ćeš me.
Njima je stalo do mene! -Ne želim da ti isperu mozak!
Što ćeš napraviti, zaključati me?
Idi u svoju sobu.
Radim noćnu smjenu.
Ovo je tjedna obavijest o produktivnosti.
Proizvodnja žitarica porasla je 23%, ili 2,3 milijuna tona prošlog mjeseca,
dok se očekuje da će proizvodnja uljarica porasti 20% u iduća 3 mjeseca.
Slava domovini.
Dirni je, želiš je dirnuti? Ljudi, Bruno želi dirati moju loptu.
Priznaj. Voliš je, voliš je.
Voliš moju loptu.
Blizanci.
Što želite? -Donijeli smo vam poslastice.
Karamele. Vidite?
Poslužite se, ne bojte se.
Dobre su, zar ne?
Što je, vi ne želite?
Otvori usta.
Moj tata će te ubiti! -Ovako!
U redu!
Da vidim što imaš u džepovima. Hajde.
Idi nam nabaviti cigarete. Trči!
Sljedeći. -Vrati je!
Da? -Djata. -Zašto da je vratim? -Moj tata mi ju je dao!
Što misliš, Rom? Da vratimo ovom tužnom momku njegovu loptu?
Ne.
Dosta je bilo, seronjo!
Dan, Dan!
Ako želiš zadržati loptu svog izdajničkog tatice,
morat ćeš se boriti za nju. -Na našem terenu!
Neću vam dopustiti da se izvučete s ovime!
Sljedeći!
Kako si, Gaby? -Dobro, hvala.
Kako je mala? -Bila je tužna što je propustila avione,
ali sad je puno bolje. Zar ne, Lara?
Nije bilo ništa ozbiljno. -Dobro.
Uzet ću štrucu kruha i malo svinjetine, hvala.
Oprosti, ne mogu to primiti. -Što?
Više nemaš mogućnost kupovine. -Sigurno se šališ.
Žao mi je.
Bili su tu, zar ne?
Neću otići dok ne dobijem što trebam.
Molim te nemoj praviti probleme. -Molim te, svi imamo usta za hraniti.
Zasigurno im možemo dati kruha... -Ne.
Gaby, molim te.
Molim te. -Idemo, mama.
Ne diraj me! -Molim te, Hannah. Nemoj da moram zvati pomoć.
Hej, pseća kito!
Bok, gđo Fritz.
Sebastiane! Odmah uđi!
Shabbyjev tata, zašto je... -On je kukavica.
Ali ja sam gladan, mama. -Naći ću drugu trgovinu. Dobro?
Sljedeći!
Dobro, u redu.
Što? Upravo si mi dao početnika. -Da, znam.
Hej!
Hej! Seronjo!
Što se dogodilo?
"Proglašenje rata. Dovucite svoje jadne guzice do promatračnice."
"Nedjelja u podne i pripremite se umrijeti. Vaši, Romulus i Remus Frunza."
Vrijedi.
Djata, idemo.
Vidi tko je došao. Djata, izdajičin sin.
Nisam! -Gdje je onda tatica? -Radi.
Reci kad si ga zadnji put vidio? -Što tebi to znači?
Jesi li znao da je i naš tata bio izdajica? -Ubili su ga.
Došao sam po svoju loptu.
Sjedni. -Ne želim sjesti, želim svoju loptu!
Sjedni!
Spreman?
Je li lopta naša?
Ne.
Siguran si?
Da!
Sigurno? -Da! -Je li naša? -Ne!
Je li naša? -Ne! -Je li lopta naša? -Ne! -Je li naša? -Ne!
Je li naša? -Ne! -Je li naša? -Ne! -Je li naša? -Ne!
Jebi se!
A sada?
Je li naša?
Hej, ne!
O, ne, ne, ne! Mrtav si! Ubit ću te!
Gori!
Dečki, dečki! Dan, jesi li dobro? Hajde, hajde, Dan.
Hajde.
Jesi li dobro, mama? -Jesam.
Nije kako izgleda.
A kako izgleda?
Budi dobar i idi napisati zadaću.
Ne pokušavaj se izvući. -Neću.
Pogledaj se.
Ozbiljna sam, dobro?
Nisi ljuta na mene? -Ne.
Operater, potvrdite svoje ime. -Hannah Fitz.
Spojite me s pukovnikom Michaelom Fitzom.
Halo?
Ako si se javio barem nešto reci.
Znam da si tamo, čujem kako dišeš.
Što će biti?
Ne prepoznaješ glas vlastite snahe?
Tvoj ton mi zvuči uvredljivo. -I ja se osjećam uvrijeđeno.
Trebao bi manje brinuti o vlastitoj časti
i više se brinuti za sinov život. -Znači zbog toga me zoveš?
Da, zašto bih inače zvala? O čemu više moramo raspravljati?
Znaš da ništa ne možemo. -To je glupost!
Ne laži mi. Znam da ti i tvoja žena još imate veze.
Ne, nemoj počinjati.
Možeš mi samo dati ime bilo koga tko može pomoći.
Jedino što možemo je čekati i nadati se... -Čekati?
Ne, ne namjeravam čekati. Zašto bih čekala?
Više neću čekati, zar ne shvaćaš?
Zašto ništa ne možeš napraviti kako bi spasio sina?
Kretenu!
Upomoć, Djata!
Zapela sam.
Oprezno, nemoj je potrgati.
Povuci je dolje.
Idi se oprati i odjeni najbolju odjeću.
Čeka nas dalek put. Što je ovo?
Ima generalica koja živi s druge strane rijeke.
Otići ćemo tamo. Otići ćemo tamo.
I saznat ćemo gdje ti je otac i uvjeriti generalicu da ga vrati kući.
Dobro? Kreni.
Hajde.
Hvala, gospodine.
Djata.
Zabranjeno područje. Zabranjen ulaz nakon ove točke.
Mama!
Imamo informacije!
Učinit ćemo to.
Zakon.
Djata! Dođi.
Pozdrav. -Bok, generalice.
Meade. -Hannah Fitz.
Vidi koga si dovela. Uđi.
Znači ti si snaha pukovnika Fitza.
Dobro ga poznajete? -Naravno. Jako je vrijedan.
Čudno što te nikad nije spomenuo. Ili ovog šarmantnog mladog momka.
Imaš li ime? -Djata. -Djata.
Posluži se.
Živjeli. -Živjeli.
Ja znam tko ste
i ne mogu ni zamisliti koliko vam je teško. -Da.
Raspitivali smo se posvuda, ali uvijek je bilo uzalud.
Provođenje zakona je obavezno ne otkrivati nikakve detalje.
Riječ je o javnoj sigurnosti. -Ali Peter nije opasan za nikoga.
Njegov jedini zločin je što je progovorio.
Nije moguće druge tretirati na jedan način i činiti iznimke za tvoju obitelj.
Mislila sam da ćete mi reći gdje je zatvoren ili s kim trebamo razgovarati.
Nisi donijela nikakve informacije, zar ne?
Svjetlo za raspoloženje broj tri.
Mnogo više opuštajuće.
Naravno da znam nekoliko upravitelja logora,
ali ugrozila bih sebe. -Molim vas, ako ga možete pronaći,
učinila bih sve da vam se odužim.
Što kažeš da se odeš igrati u vrt dok mi razgovaramo o poslu?
Ovuda. Kroz stražnja vrata, nećemo dugo.
I ne diraj moje zastave.
Halo?
Halo? Ima li koga?
Čujem te.
Gdje smo stali?
Bok. -Bok.
Kako se zoveš?
Ja sam Djata. -Ja sam Sophia.
Želiš se igrati? -Da.
Na tebi je red.
Prestanite! Prestanite!
Silazite s mene! Silazite s mene!
Mama! -Odlazi!
Nisam te ni trebala pustiti u kuću, ti malo govno!
Ne! Pustite nas van!
Dječaci bez očeva su jadni, najgori autsajderi. -Jebi se!
Objesit će te kao i tvog oca!
Pobijedili ste, generalice.
U pravu si.
Ispratite ih.
Sranje.
Što više prodamo, više ćemo imati.
Podmitit ćemo nekoga da vrati tvog oca.
Mama, što radiš? -Prodat ćemo to na crnom tržištu.
Ne, čekaj! Ne, to je tatino!
Ne, Djata, trebamo to. -Prestani!
Mama, bit će u redu.
Bit će u redu.
Jesi li nabavio stvari? -Da, odvratno je.
Djata. Što je to?
Trebamo krenuti.
Sranje!
Shabby! Shabby, čekaj!
Molim te!
Shabby! -Brzo, brzo!
Hajde, hajde!
Daj mi ruku.
Stigli smo. Pogledaj!
Djata. -Da? -Pada mrak.
Ovuda.
Pronašli smo ga. To, pronašli smo ga!
Pronašli smo ga, tata! Pronašli smo ga!
To! -Ovo je sranje, Djata!
Što? -Pogledaj sve to.
Riskirao sam svoj život za ovo.
Mrzim te. -Ne, ne, Shabby!
Pusti me!
Shabby, slušaj me! -Lažljivče! -Ne.
Djata?
Probudio si se. Imaš potres mozga, ali bit ćeš dobro.
Ti si Pickaxe!
Napravio sam ti čaj.
Neću te pitati što radiš tu.
Ovo nije mjesto za djecu.
Možeš li hodati?
Mislim da mogu.
U redu je, možeš razgledati.
Da. Vidio sam i bolje dane.
Što ti se dogodilo? -Svima nam ponude dogovor.
Prihvati ga.
Ako odbiješ, ti si izdajica.
Zato su mi uništili lice u logoru.
Nakon što su završili sa mnom
znali su da ću biti idealan čuvar za njihovu dragocjenu jamu,
njihovu malu prljavu tajnu.
Naposljetku, tko bi želio razgovarati s osobom s ovakvim licem?
Ja bih.
Moj tata je u logoru.
Trebao bi upoznati Tanka.
Dobar dečko. Ti si dobar dečko.
Što si spreman dati kako bi ponovno vidio svog oca?
Što bih dao?
Svi moramo nešto izgubiti.
Tank.
Gdje si bio?
Ha? Uđi u auto, dođi.
Uđi u auto!
Stavi pojas.
Tvoja mama i ja smo te tražili cijelu noć.
Slušaj.
Sve što sam ikad želio za tvog oca jest bolji život.
Učinio sam sve što sam mogao. Žrtvovao sam se za domovinu.
Da je Peter ostao u vojsci imao bi bolju kuću, hrpu hrane.
Ti bi išao u bolju školu. -Moja škola je dobra.
Upozorio sam ga da drži jezik za zubima. Da donosi pametnije odluke.
Da se oženi za nekoga iz prikladnije obitelji.
Ali on je odabrao vlastiti put.
Znam da mi tvoja mama neće vjerovati,
ali učinili smo sve što smo mogli da ga nađemo, da ga vratimo.
Ali svi su nam okrenuli leđa. Čak i meni, možeš li vjerovati?
Misliš li da je tata izdajica?
Domovina je okrutna, nemilostiva,
glupa.
Ali ti... -Dolazi jesen.
Ljeto će uskoro biti zaboravljeni san.
Djede? -Da?
Vidio sam neke stvari u kući generalice.
Nevjerojatne, divne stvari.
Slušaj. Ti i tvoja mama morate otići odavde.
Pređite granicu, idite bilo gdje osim ovdje.
Preplivajte ocean ako je potrebno. Razumiješ?
Da.
Gdje si bio? Posvuda sam tražila.
Jesi li dobro? -Da.
Žao mi je, mama.
Hvala ti. -Drago mi je da sam mogao pomoći.
Stvarno ti hvala.
Volim te, djede!
Djede! -Pukovniče.
Djede. -Michaele, Michaele.
Upomoć!
Kako si, Hannah? -Dobro.
Djata?
Svi smo jako cijenili tvog djeda. -Tako je.
Oprostite. -Trebali bismo sjesti.
Djata.
Bio sam uplašen, nisam te trebao ostaviti, žao mi je.
Jako mi je žao.
Jesmo li i dalje dobri?
Da, i dalje smo dobri.
Ta mjesta su rezervirana.
Žao mi je zbog vašeg gubitka. -Puno hvala.
Pukovnik Michael Fitz
bio je istinski vojnik
koji je posvetio svoj život domovini.
Neumorno se zalagao za nezavisnost naše velike države
i bio je prisutan kod njezinog rođenja.
Na početku bili smo samo mlada nacija puna sanjara.
Bili smo naivni,
ali bili smo potpuno predani izgradnji našeg novog svijeta.
Pukovnik je postao dio vojske
koja i danas stremi da zaštiti naš san
tako da možemo živjeti slobodno i jednostavno
i bliže prirodi koju svi jako volimo.
Ali uvijek je ostao skroman i pod vlastitom kontrolom.
Pukovnik je vjerovao u naše temeljne vrijednosti,
a to je da će dobro uvijek pobijediti
taštinu i korupciju.
Čak i kad ga je izdao
jedan od onih koje je volio.
Tolika je bila snaga njegovog nazora.
Ali Michael je također bio moj muž.
I u našem privatnom i obiteljskom životu,
čak i do svog posljednjeg daha
i dalje je vjerovao
da se moramo žrtvovati danas
za bolje sutra.
Hodaj.
Imaš dvije minute.
Moj sine.
Tata! Tata, tata!
Peter. Što su ti napravili?
Tata. Tata.
Peter, pogledaj me. Volim te. -Znao sam da ćeš se vratiti. Tata.
Što su ti napravili? Pogledaj me. Bok. Pogledaj me.
Vrati mi se. Vrati mi se.
Tata.
Idemo, pokret! -Ti mi nećeš naređivati. Crkni!
Peter, Peter, Peter!
Mama! -Ne! Ne!
Dobro sam. -Ne!
Ne!
Moj otac je dobar čovjek!
Gospođo!
Tata! Tata!
Djata!
Domovina je slavna
Domovina je slobodna
Domovina se široko rasprostire
Od planina do mora
Naše brojne pobjede
Plodovi istine i jedinstva
Naša srca. -Djata! -Naše su bratstvo.
Naša duša je sloboda
KRAJ
Preveo: x200sx
Donacijama podržite nove prijevode. Hvala. BTC: 1CiXKvoK6nA6eoRkVcA17gV7W4XLU3FPro ETH: 0x03032fc11360fDA899866Af15d53d2C78d6b4730